Begum Khaleda Zia (en bengalí: খালেদা জিয়া) (nascuda el 15 d'agost de 1946) és una política de Bangladesh que va ser en dues ocasions Primera ministra del país. És vídua del president assassinat Ziaur Rahman, de qui va heretar el lideratge del Partit Nacionalista de Bangladesh. El 2006 la revista Forbes va qualificar a Khaleda Zia en el lloc 33è de la seva llista de les 100 Dones Més Poderoses del Món.[1][2]
En desembre de 1990, un aixecament de masses popular liderat per Khaleda Zia i Sheikh Hasina va destituir al dictador Hossain Mohammad Ershad,[3] que havia arribat a la presidència després d'un cop d'estat el 1982.[4] Zia va guanyar les eleccions de 1991 davant Hasina,, que va acusar el BNP de deshonestedat electoral i va boicotejar el Parlament i les eleccions de febrer de 1992,[5] que va ser seguides de manifestacions violentes i agitació política i finalment Zia va dimitir el 30 de març de 1996 en favor d'un govern provisional liderat per Hasina es va convertir en primera ministra després d'unes noves eleccions convocades al juny de 1996. El país va començar a experimentar un creixement econòmic i una reducció de la pobresa, tot i que va romandre en agitació política fins les eleccions de 2001 que va guanyar Zia.
Un govern provisional va assumir el poder a finals d'octubre de 2006 després del final de l'administració del Partit Nacionalista de Bangla Desh però les eleccions programades per al gener de 2007 es van endarrerir a causa de la violència política i les lluites internes, la qual cosa va provocar una presa de possessió militar sense sang del govern provisional, que va acusar Zia i els seus dos fills de corrupció.[6]
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search